Aiemmin tapahtunutta
Tiedän, missä Astrid on.
Anteeksi, Astrid. En voi muuta.
Lillian on poissa jonkin aikaa.
Häntä sijaistaa Jonas Mandrup.
Jonas on soitellut prepaid-liittymään, -
ja aina sen jälkeen lehdissä on vuodettuja tietoja.
Miksi Tuxen olisi täällä?
Kivoja voi käyttää hyväksi. Häivymme heti kun voimme.
Tässä on ystävättäreni Susanne.
Seis!
SILTA IV 8/8
Miten voin olla niin hölmö?
He käyttivät minua hyväkseen. - Tytöt olivat taitavia.
Minun on oltava taitavampi.
Missä heillä on tapana oleilla? - Nørreportissa.
Tai niillä main.
Lähdenkö etsimään? - Mikäs siinä.
Soitan kun olen käynyt nuhdeltavana.
Anteeksi.
Miksei me mennä poliisin luo? - Ne panee meidät selliin.
Mutta nythän meillä on oikeasti tietoa.
Josta ne kiittää ja panee meidät sitten lukkojen taakse.
Haluan puhua Henrik Sabroen kanssa.
Hän on murharyhmässä. Selvä. Kiitos.
Sabroe ei vastaa, jätättekö viestin?
"Tytöt tietävät, kuka tekijä on."
"Mene tapaamaan heitä Mustan aukion Mustekala-patsaalle."
Mustekala ja Musta aukio...
Juuri niin. - Ja nimesi?
Ei sen väliä. Sabroe tietää. Ja asialla on kiire.
Saga, ehditkö tulla?
Kävimme läpi kuvaa Silas Tuxenista. Katso tuota.
Häntä osoitetaan aseella. - Autossa on joku muukin.
Pakussa oli joku myös silloin, kun Tuxen varasti kaivurin.
Tuossa näkyy varjo, joka seuraa häntä.
Joku uhkaili Silasta. Hän saikin kuulan kalloonsa.
Teloitusko? - Ei, vaan ampuminen.
Tuxenin siskolla tai Krabben vaimolla ei ole kytköstä Tommyyn.
Eli he eivät ole varsinaisia kohteita? - Eivät.
Onko vielä jotain? - On.
Niskatuella oleva käsi on paljas. - Mikset heti sanonut?
"Onko kiva vähän pantata?" - Kuin minun suustani.
Teistä tuli outoja sen jälkeen, kun aloitte naida keskenänne.
Hyvää työtä. - Kiitos.
Huomenta.
En viitsinyt herättää sinua.
Käy pöytään.
Paistoin aamiaislettuja.
Tosin saitte niitä vain sunnuntaisin.
Mitä haluaisit tehdä tänään?
Sairaalakäynti on vasta iltapäivällä.
Haluaisin kotiin.
Sinne kyläänkö?
Kaikki tavarani ovat siellä. - Joku voi käydä hakemassa ne.
Haluan kotiin.
Okei.
Barbara kertoi videosta.
Oliko niskatuessa sormenjälkiä? - Oli. Niitä tutkitaan.
Saga Norén, Malmön poliisi.
Minä tässä. - Tiedän.
Miksi sitten latelet minulle koko käyntikorttisi? - Enhän.
Silloin ilmoittaisin myös osoitteeni ja puhelinnumeroni.
Voisitko tuoda tavaroitani? - Voin. Miten Astridin kanssa sujuu?
Mitenkö sujuu...
Tämä on vaikeaa. - Ei ihme. Hänellä on sinusta vain hataria muistoja.
Saga... - Ihan kuin hän asuisi ventovieraan luona.
Minun pitää lopettaa. Jutellaan myöhemmin. - Selvä.
"Tytöt tietävät tekijän."
"Mene Mustan aukion Mustekala-patsaalle."
Mitä me tehdään, jos se ei tule?
Miten kauan me odotellaan? - En tiedä.
Okei, mennään.
Olimme viemässä heitä elokuviin palkkioksi luottamuksesta.
Idalle tuli huono olo. Tytöt nousivat autosta...
Anteeksi, minun on vastattava.
Löysitkö heidät? - En. Olen etsinyt ja kysellyt, -
mutta kukaan ei ole nähnyt heitä.
Missä he voisivat olla?
Hehän yöpyivät sen poliisin, Sabroen, luona.
Missä hän asuu? - En tiedä, mutta saat sen selville.
Etsin Sabroen.
Mitä me nyt tehdään? - Kyllä se joskus tulee kotiin.
Mulla on nälkä. - Murtaudutaanko sisään syömään?
Sitten se suuttuu taas. - Totta.
Juokse, Ida!
Eikä!
Mitenkäs nyt suu pannaan?
Käyn huoneessani.
Haluatko apua? - En.
Lähdetäänkö? - Käydään vielä yhdessä paikassa.
Miksi olet täällä?
Etsin kahta tyttöä.
Mitä tyttöjä? - Juliaa ja Idaa.
He karkasivat eilen kun Niels vei heitä elokuviin.
Miksi he olisivat täällä? - He ovat kuulemma yöpyneet täällä.
Kaksi yötä.
Siksi tulin käymään, mutta heitä ei näy.
Saga Norén, Malmön poliisi. - Tunnistimme sormenjäljet.
Kenen ne ovat? - Susanne Winterin.
Saga Norén, Malmön poliisista. Lähettäkää apuvoimia.
Tule.
Tässä.
Rakas tytär Rakas sisko
Hieno hauta.
Käyn täällä joka viikko.
Anteeksi.
Ei se mitään. Minullakin on ikävä Annaa.
Niin...
Tytöt kyllä kertovat kaiken, ellet sinä kerro.
Sieppasit tytöt ja ammuit Sagaa. Olet tullut tien päähän, Susanne.
Vai pitääkö sanoa Stephanie?
Olin Stephanie Tommyn aikana.
Tunsin hänen työnsä ja sen vaarat.
Niinpä emme käyttäneet oikeaa nimeäni.
Tommy aikoi jättää Nicolen ja aloittaa alusta minun kanssani.
Sitten te jätitte hänet pulaan.
Minä rakastin Tommya.
Tajuatteko? - No nyt tiedetään sekin.
Yritetäänpä selvittää muutamia seikkoja.
Aloitetaan vaikka Margrethe Thormodista.
Soitin hänelle ja väitin Nielsin joutuneen onnettomuuteen.
Sitten poimin hänet autoon sen homobaarin luota.
Tapoit Thormodin vasta seuraavana päivänä. - Hän oli lähdössä Norjaan.
Hänet piti siepata heti.
Miten kuulustelua voi seurata täältä? - Koska järjestin asian.
Oletko palannut töihin? - Tulin käymään. Katsotaan sitten.
Jäätkö seuraamaan kuulustelua? - Ei kiitos, minulla on kokous.
Nähdään. - Nähdään.
En tiennyt, että teillä oli Moyo. Tiesin vain, ettei hän ollut kotona.
Kun Henrik ilmestyi paikalle, jouduin improvisoimaan.
Eli ammuit häntä? - Niin, jalkaan.
Hänen oli määrä kärsiä niin kuin muidenkin.
Niin olisi käynyt ellei sinulla olisi ollut sitä hiton luotiliiviä.
Miksi otit Morgan Sonningin auton? - En tiennyt kenen se on.
Halusin vain sotkea Nicolen juttuun.
Mistä sait avaimen? - Kun vein autoni korjaamolle, -
näin kun Tobias näpytteli koodin: 2330.
Mistä Leonoran tappanut myrkky on peräisin? - Darknetistä.
Sieltä voi myös tilata murhan. Halvalla.
Halusin kuitenkin hoitaa homman itse.
Kuusi seitsemästä. Aika hyvin, eikö?
Pidit Thormodia vankina vuorokauden. Missä?
Riittipä sillä juttua. - Jotkut sarjamurhaajat haluavat loistaa.
He tahtovat todistaa fiksuutensa. - Vaikka siitä seuraa elinkautinen.
Menemme sisään!
Aina edes puolustusasianajaja ei saa murhaajaa aisoihin.
Meihin on kohdistunut suuria odotuksia ja paineita, -
mutta nyt tekijä on tunnustanut ja tekniset todisteet pitävät.
Selvitimme ison jutun. Haluan kiittää kaikkia, myös ruotsalaisia.
Ette ole hassumpia, kun teidät oppii tuntemaan. Olette hiton taitavia!
Kippis!
Etkö sinä kilistä lasia? - En.
En halua ehdoin tahdoin turruttaa aistejani.
Mikä tämä on? - Raporttini.
Laukaisin aseeni taajama-alueella. - Eikä siitä sen enempää.
Arvaa mitä?
On sääli että palaat Ruotsiin. - Jään vielä hoitamaan paperityöt.
Niin, selvä se.
Lillian!
Etkö jää juhlimaan? Vaikka juttu ratkesikin sijaisuuteni aikana.
Ei kiitos. Juhlin tuonnempana.
Hei.
Mitä nyt? - Pakkaan tavaroitani. En asu luonasi, sillä Astrid on täällä.
Niin on ehkä parasta.
Missä Astrid on? - Sairaalassa yön yli.
Missä aiot asua? - En tiedä.
Voin asua missä vain, nyt kun tapaus on ratkaistu.
Tekijä on Susanne Winter, Tommyn rakastajatar. Hän kosti.
Hänestä Tommy kuoli, koska te petitte hänet.
Siksi hän sovelsi kuolemantuomiomenetelmiä.
Onko sinulla kiire? - Ei.
Jäisitkö vähäksi aikaa?
Mennäänkö sänkyyn?
"Ei ole salaisuus, että tutkinta oli hyvin mutkikas, -
mutta yhteistyön koordinointi..."
Hei. - En tiennyt, että sinäkin tulet.
Aloitatko sinä esittelemällä minut? - Et osallistu tilaisuuteen.
Lillian on palannut tutkinnanjohtajaksi.
Ehkä voimme osallistua kumpikin? - Sinä et osallistu.
Me kaksi käymme keskustelun tutkinnan tietovuodoista. Mennään.
En olisi ampunut, jos olisin tiennyt tyttöjen olevan takakontissa.
Miten he voivat? - Nuoremmalla on käsi poikki ja aivotärähdys.
He karkasivat murhaajalta ja tulivat minun ovelleni. - Niin.
Missä he ovat nyt? - Sairaalassa.
Yliopistosairaalassako? - Ei, vaan Bispebjergissä.
Kävimme Astridin kotikylässä. - Minkä vuoksi?
Astrid halusi hakea tavaroitaan.
Tuon luonnoskirjan lisäksi hänellä on salainen huone täynnä pukuja.
Hänellä on ehkä dissosiatiivinen identiteettihäiriö. - Tarkoittaa mitä?
Hänellä on sivupersoonia, joiden avulla hän käsittelee traumojaan.
Hän tietää esittävänsä jotakuta toista. - Tietääkö hän miksi?
Hahmoilla on yksi yhteinen piirre: niiden vanhemmat pettivät ne.
Sinä et pettänyt tyttöjä. Heidät vietiin sinulta.
Löysin tämän Frank Wahlgrenin talosta.
Anna...
Anna kuoli umpilisäkkeen tulehdukseen, -
koska se sika ei vienyt tyttöä sairaalaan.
Hän sai nähdä Annan isona tyttönä, minä en.
Hautakiveen hän kehtasi panna "rakas tytär".
Ethän tee mitään typerää?
Kuten mitä? - Kuten Martin teki.
No en, älä pelkää.
Noin äitinikin teki. - Miten?
Poisti minut Jenniferin ja minun yhteiskuvista.
Me taidetaan olla aika sekoja.
Olemme pärjänneet hyvin psyko- sosiaalisiin vaikeuksiimme nähden.
Pärjäämme hyvin.
Pidä avain.
En asu täällä enää. - Pidä se silti.
Nähdään. - Niin.
Ennen poliisikoulua opiskelit ihan muuta. - Mikrobiologiaa.
Miten kauan?
Jos tiedät mitä opiskelin, tiedät varmaan kuinka kauan.
Kaksi vuotta. Miksi jätit opinnot kesken?
Koska halusin ruveta poliisiksi. - Miksi?
Muutin mieleni.
Kaksi kuukautta siskosi itsemurhan jälkeen. - Niin.
Näetkö niillä asioilla yhteyttä? - Sinä taidat nähdä.
Puhuimme alussa syyllisyydestä. Muistatko? - Muistan.
Arvelen sinun ajattelevan, -
että jos olisit enemmän muiden kaltainen, -
olisit nähnyt Jenniferin tilan -
ja ymmärtänyt hänen aikeensa.
Onko näin?
Teit varmasti kaikkesi siskosi auttamiseksi -
silloisen tietämyksesi pohjalta.
Eikö niin?
Niin...
Et tehnyt mitään väärää etkä ole syyllinen mihinkään.
Rupesinko poliisiksi itsesyytösten vuoksi?
Terapian alussa kaikki kertomasi liittyi syyllisyydentuntoon.
Ehkä voisit olla jotain muuta kuin poliisi.
Minähän olen poliisi. Mitä muuta voisin olla?
En tiedä. Siihen sinun pitää vastata itse.
Jos unohdat mitä "pitää tehdä", ja ajattelet, mitä "haluat tehdä", -
mitä tekisit?
Moi. Miten menee? - Miksi tulit?
Halusin tietää, miten teillä menee. - Hyvin. Me pärjätään.
Ette voi asua minun luonani. - Ei me halutakaan.
Selvä. Pidättehän silti yhteyttä? - Me ei haluta apua sinulta.
Tässä puhelinnumeroni, jos muutatte mielenne.
Toivottavasti käsi paranee pian.
Hei. Pitikö meidän tavata? - Ei, mutta tarvitsen apuasi.
Jos vain osaan auttaa.
Onnittelut, Tanskan tapaus ratkesi.
Se oli myös Ruotsin tapaus. - Onnittelut joka tapauksessa.
Miten voin olla avuksi? - Äitini kalentereissa on merkintöjä.
Ne voivat viitata lääkkeisiin ja annostukseen.
Voitko verrata niitä Jenniferin potilaskertomuksiin?
Okei.
Näin sinut telkkarissa. Oletkin jo palannut töihin. - Niin olen.
Olin lähdössä ja ajattelin kurkata, oletko paikalla.
Minne olet menossa? - Ajattelin käydä syömässä jotain.
Haluatko ruokaseuraa? Valkoiset liinat ja hövelit tarjoilijatkin käyvät.
Jos sinulle sopii... - Kuulostaa mukavalta.
Selvä.
Olen käynyt läpi tuomasi aineiston. - Tiedän. Siksi tulin.
Vertasin kalentereihin merkittyjä aineita ja annostuksia -
siskosi potilastietoihin hänen sairaala-ajaltaan...
Tiedän miten menettelit.
Konsultoin varmuuden vuoksi myös kollegaa.
Mikä on päätelmänne? - Siskosi sairaudenkuva -
voi hyvinkin johtua lääkitsemisestä kalenterissa mainituilla aineilla.
Äiti siis teki Jenniferistä sairaan?
Tutkimani aineiston perusteella se on todennäköistä.
Hänellä siis oli Münchausen by proxy. - Aineiston nojalla... kyllä.
Oletko kunnossa?
Olin oikeassa. - Olen hakemassa Astridia, jutellaanko myöhemmin?
Äidilläni oli Münchhausen by proxy. - Selvä.
Halusin kertoa sen jollekulle. - Hyvä, puhutaan tuonnempana.
Hei sitten.
En ollut varma tuletko.
Halusit kertoa jotain tapauksestani. - Ja pyytää anteeksi tekoani.
Mitä haluat kertoa? - Saitte kiinni sen tappajanaisen.
Hänet on vangittu todennäköisin syin.
Halusin kertoa, että... hän kävi täällä.
Oliko Susanne Winter täällä? - Näin kuvan kiinniotetusta.
Sama nainen kävi täällä.
Hänkö? - Niin.
Hän sai minut lyömään sinua. - Käskikö hän satuttaa minua?
Hän halusi että tapan sinut.
Minun piti mestata sinut.
En halunnut, mutta naisella oli Cecilian kuvia.
Tyttäreni asuu toisen äidin luona. Lähetin iltasadun... - Muistan kyllä.
Nainen näytti kuvia Ceciliasta -
ja sanoi että he tekevät hänelle pahaa, ellen käy kimppuusi.
Sanoiko hän, että "he" tekevät pahaa? - Hän sanoi "me teemme".
Mutta kun kerron siitä sinulle, sanon "he". - Aivan.
Sait häneltä valokuvia. Ovatko ne tallessa?
Yrittäkää selvittää, missä ja milloin kuvat on otettu -
mutta ennen kaikkea kuka ne otti.
Mistä sait nämä? - Naiselta, johon tutustuin vankilassa.
Liittyvätkö ne tapaukseen? - Liittyvät, ja siinä on jokin vialla.
Barbara.
Täsmääkö tämä? - Mikä?
Täsmääkö aika? - Täsmää.
Ja nämä? - Kyllä vain.
Oletko varma? - Olen.
Olitko Susannen seurassa sinä aamuna kun vaimosi siepattiin?
Olin. Syömme aamupalan kerran viikossa kahvilassa.
Pitävätkö nämä ajat paikkansa?
Minulla oli kokous kello 10.30. Lähdin kahvilasta 10.20.
Kiitos.
Et ole tervetullut tänne. - Tulin virka-asioissa.
Viis siitä, pyydä jotakuta toista. - Se vie aikaa.
Ja joutuisin syyttämään sinua virkavallan estämisestä.
Pilailetko? - En.
Mitä asiaa? - Kävikö teillä Susanne Winter?
Pari päivää ennen kuin veljesi auto katosi.
Ei tietääkseni. - Tarkista se.
Mikä hänen nimensä oli? - On yhä: Susanne Winter.
Ei löydy. - Entä rekisterinumeroa FT 84539?
Ei löydy.
Tunnetko tämän naisen?
En tunne. Oliko vielä muuta? - Ei. Voit palata töihisi.
Istuutukaa. Ovi kiinni.
Susanne Winter ei puhunut alibista Thormodin sieppauksen ajalle.
Koska se tuskin pätee? - Päteepä.
Susanne lähti kahvilasta Nielsiä tapaamasta kello 10.20.
Margrethe nousi autoon klubin luona kello 10.40.
Matkan taittamiseen autolla menee vähintään 27 minuuttia. Ajoin sen.
Ero voi johtua liikenteestä. - Ei voi.
Ajoin kovaa hälytysvilkku päällä.
Susannen oli lisäksi haettava autonsa kauempaa, salaa Nielsiltä.
Hän ei ole mitenkään ehtinyt hakea Margrethea klubilta.
Hän ei myöskään vienyt autoaan Tobiaksen korjaamolle.
Ja vaikka olisi vienytkin, avainkaappi ei näy palvelutiskille.
Arvelet, että hän ei ole syyllinen? - Ei ainakaan ainoa.
Maistuuko?
Älä kysele koko ajan. Kerron kyllä, ellen pidä ruuasta.
Kävin tapaamassa Frankia. - Miksi?
Halusin jotenkin ymmärtää...
Ymmärtää mitä? - Millaista teillä oli ja miten elitte.
Se oli mitä oli.
Asuimme hänen luonaan. Te olitte kuolleet.
Hänestä tuli meille kuin isä.
Nyt kaikki on muuttunut oudoksi.
Asiat ovat niin kuin väärin, vaikka ne ovat nyt oikein.
Olimme siellä niin kauan.
Niin.
Pääseekö hän vapaaksi?
Hän vapautuu vankilasta jossain vaiheessa.
Mutta hän ei tule lähellekään sinua, ellet itse halua.
Miksi haluaisin? - Kuten sanoit, olit siellä kauan -
ja Frankista tuli sinulle kuin isä.
Sinä olet oikea isäni.
Kiitos ruuasta.
Hei. - Terve, Kevin.
Häiritsenkö? - Et suinkaan.
Ajattelin että...
Juhlistetaan sitä, että sait tyttäresi takaisin ja me olemme kuivilla.
Tämä on alkoholitonta. - Hienoa...
Ymmärrän kyllä, jos ei sovi. - Sopii, käy peremmälle.
Sopiiko varmasti? - Ilman muuta.
Saga Norén, Malmön poliisi. - John tässä.
Oletteko keksineet jotain? - Tiedämme missä kuvat on otettu.
Staffanstorpin esikoulun luona. Emme tiedä, milloin.
Kuka ne otti? - Emme tiedä sitäkään. Yksi asia kummastuttaa.
Kuvat on otettu verkkoaidan läpi.
Se on vain 150 cm:n korkuinen.
Aidan yli saisi hyviä kuvia.
Miksi siis kumartua? Oliko kuvaaja lapsi?
Tai pyörätuolia käyttävä.
Maistetaan, onko tämä hyvää vuosikertaa.
Hei, Astrid.
Lillian. - Toinen tekijä on Brian, Tommyn poika. Hän jahtaa Henrikiä.
Eli sinua. - En ole enää Henrikin läheisin.
Astrid! - Lähetä partio. Olen menossa sinne.
Luulitko jääväsi rangaistuksetta?
Näpit irti tyttärestäni.
Kaipaan Tommya joka päivä. Tajuatko?
Yritin heittäytyä kuolemaan terassilta. Mutta kävikin toisin.
Senkin sairas sika!
Hei, Astrid.
Oletpa sinä sievä. - Pää kiinni!
Rakkaan kuolemaa kantaa aina mukanaan. - Suu tukkoon!
Tajuatko? - Et koske tyttäreeni!
Et koske!
Henrik, katso Astridia. - En!
Katso häntä!
Nyt katsot häntä.
Olen perillä. Entä te? - Viiden minuutin päästä.
Onko Brian siellä? - En tiedä.
Odota meitä.
Tommy luotti sinuun! Tajuatko?
Kärvenny helvetissä, saatanan paskiainen!
Pidä näppisi erossa tyttärestäni. Perkeleen paska.
Katso häntä. Jos rakastat tytärtäsi, katsot, mitä hänelle tapahtuu.
Saatana!
Katso häntä.
Satutan Astridia, kunnes katsot häntä.
Päätös on sinun.
Vaihda Astrid minuun.
Luuletko pääseväsi niin helpolla?
Luuletko?
Vaihdetaan nyt.
Astrid...
Anteeksi.
En jätä sinua enää koskaan.
En enää ikinä lähde luotasi.
Rakastan sinua. - Ole hiljaa!
Tiedätkö jotain? - Astrid on heräämössä. Leikkaus sujui hyvin.
En uskalla ajatellakaan, mitä olisi tapahtunut ilman sinua.
Älä sitten ajattele sitä.
Kiitos. - Ole hyvä.
Toivon että tulet jonkin ajan päästä kotiin ja tutustut Astridiin.
Myöhemmin sitten. Ensin aion lähteä matkoille.
Minne? - En tiedä.
Tekemään mitä? - Mitä haluan.
Eli mitä? - En tiedä.
Arvaa mitä sanoin Kevinille. - Siis Brianille.
Tiedätkö mitä sanoin? - Miten voisin tietää?
Sanoin että tarvitsen sinua paljon enemmän kuin sinä tarvitset minua.
Vai niin. - Mutta se ei taida pitää paikkaansa?
Ei niin.
Pirauta kun palaat.
Saga Norén.
Suomennos: Annika Järvinen Yle